** LOCOTENENTUL OTOMAN **
tradus și adaptat: indarosa sub-0011, 26.07.'17 - PREMIERA subs.ro
Îți voi spune povestea călătoriei mele.
Unde m-am dus, cum am ajuns acolo,
Și ce am văzut pe drum.
Am crezut că voi schimba lumea.
Dar, desigur, lumea a fost cea care m-a schimbat.
Avem nevoie de un doctor! Te rog ajută-mă!
- Nu poți fi aici. - Te rog!
- Avem nevoie de ajutor. - Aici. Pe aici. Pe aici.
- Nu pot veni aici! - Totul este în regulă.
- Ce s-a întâmplat cu el? - Vârful de foraj s-a desprins.
- Stai puțin, Sam. - Stai puțin. Vei fi bine.
- Vei fi bine, Sam. - Ajută-mă te rog.
- Locul lor nu e aici. - Ce faci?
- Sângerează până la moarte. - Nu poate fi aici!
Ajută-mă!
- Ce se întâmplă? - Doctore, are o străpungere profundă.
Ce faci. Omul ăsta e în spitalul greșit.
Nu are timp pentru cel potrivit.
- Scoate-l de aici. Repede! - Sângerează până la moarte!
- Sângerează! - Nu este corect!
Mișcă! Mișcă! Scoate-l!
- Ce e în neregulă cu tine? - Duceți-l pe scările din spate.
Pe aici.
Îmi face mare plăcere să vi-l prezint pe vorbitorul și prietenul nostru,
doctorul Jude Gresham.
Mulțumesc.
Estul Anatoliei este un ținut accidentat. Oamenii săi sunt săraci, dar muncesc din greu.
Pentru ei, medicina modernă este un concept revoluționar.
Te-ai fi putut schimba din uniforma asta.
- Îmi pare rău. N-am avut timp. - Shh!
De aceea activitatea spitalului american al Misiunii din Van
este atât de importantă.
Pentru mulți oameni din regiune,
spitalul nostru este singura asistență medicală disponibilă.
Oamenii vin de la sute de km din jur.
Iar singurul motiv pentru care putem face acest lucru
este datorită donațiilor generoase de la creștinii cu inimă deschisă, ca dvs.
Sunt și impedimente, desigur.
Anatolia de Est, poate fi un loc de o violență de nedescris și abuzuri.
Dar este, de asemenea, un loc de un curaj extraordinar.
Și oamenii care au supraviețuit acolo...
Când am ajuns pentru prima oară la Van ca recent absolvent de medicină,
planul meu era să rămân un an, să-mi fac datoria,
și apoi să mă întorc în State și să încep o carieră prosperă.
Asta a fost acum opt ani.
Nu am vrut să se întâmple așa,
dar odată ce i-am cunoscut pe acești oameni și am trăit printre ei,
știam că nu voi mai pleca niciodată.
Mulțumesc.
- Sună ca un tur rapid. - A fost un tur rapid.
Am vizitat spitale din diferite orașe,
punându-mă la curent cu ultimele progrese din medicina modernă.
Este adevărat. Știința medicală a făcut progrese uimitoare.
Dacă am putea să avansăm și gândirea medicilor.
- Lillie... - Ce vreți să spuneți, domnișoară?
Ieri, un om a fost refuzat de spitalul unde lucrez
pentru că pielea lui era de culoarea greșită.
Dr Gresham, trebuie să-mi cer scuze pentru fiica noastră.
Vă asigur, domnișoară Rowe, că nimeni nu a fost refuzat în spitalul nostru
datorită culorii pielii sau a credinței religioase.
Asta ar fi împotriva credinței noastre.
Dr Gresham, aș vrea să vă arăt ceva.
Nu e frumos?
- Este foarte frumos. - A fost al fratelui meu.
Se pregătea să fie doctor când a murit.
- Îmi pare rău, domnișoară Rowe. - Vreau să-l donez misiunii d-tale.
- Hm... - Poți conduce un camion, nu-i așa?
Desigur. Și apreciez oferta.
Dar nu există nicio modalitate de a ajunge la spitalul nostru.
De ce nu?
Ei bine, dintr-un singur motiv, calea ferată merge doar o treime din drum
iar în rest drumurile sunt doar cărări tăiate prin munți.
Poteci de capre, într-adevăr.
Voi găsi o cale de a-l trimite acolo.
Vreau să servească unui scop.
Ești sigură că nu d-ta, vrei să-ți faci un scop, domnișoară Rowe?
Cred că într-adevăr caut o cale, să-mi aduc contribuția într-un fel.
Ei bine, orice ar fi, sunt sigur că vei găsi.
Sper să ne reîntâlnim într-o zi.
Și eu sper la fel.
Europa este în pragul războiului.
Nu există nicio garanție că camionul sau proviziile medicale
ar ajunge vreodată la spitalul Dr Gresham.
Și dacă le duc eu?
Ce vrei să spui?
Navighez la Istanbul și mă asigur că vor parcurge restul drumului.
- Ce, să le duci în persoană? - Da.
Lillie, inima ta este pentru o cauză corectă,
dar această călătorie este prea periculoasă.
O, este de neimaginat. Nici nu discutăm.
O femeie tânără pe cont propriu în acea parte a lumii.
Nu.
Am făcut deja aranjamentele.
- Ce-ai făcut? - Am rezervat deja călătoria
pentru mine și pentru provizii.
Am folosit moștenirea de la bunica.
- Lillie, nu e vorba de bani. - Ai 23 de ani.
Toți prietenii tăi sunt căsătoriți și au familii.
Până acum, am fost indulgenți cu capriciile tale.
- Capricii? - Școala de asistente.
Munca ta cu cei săraci.
Lillie, e timpul să te așezi, nu să fugi în cealaltă parte a lumii.
Îmi pare rău, dragă. Nu putem permite acest lucru.
Deloc.
Vă iubesc pe amândoi.
Dar este ceva, ce trebuie să fac.
Lillie? Lillie?
DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU...
- Domnișoara Rowe? - Da.
- Bunurile dvs. vor fi descărcate în scurt timp. - Mulțumesc, Thomas.
D-le?
D-le? Scuzați-mă?
Ignoră-l. Continuă să mergi.
Scuze?
Un special bun venit Istanbul. El scapă peria, d-ta o ridici
și dintr-o dată te alegi cu cea mai scumpă lustruire din lume.
Îmi pare rău, domnule. Sunt bine, mulțumesc.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Ești americancă? - Da. Eu...
Am vrut să văd moscheea. Îmi poți spune cum să ajung acolo?
Ei bine, aș putea. Ar fi mai ușor să-ți arăt.
Haide. Nu vrei să ratezi cea mai frumoasă moschee din Istanbul, nu-i așa?
Haide!
Scoate-ți încălțămintea și acoperă-ți părul.
Este ca și cum ai fi în interiorul gândurilor lui Dumnezeu.
Se pare că timpul nostru, în gândurile lui Dumnezeu, a ajuns la capăt.
La revedere.
Mulțumesc, domnule...?
Locotenentul Ismail Vela al Armatei Imperiale Otomane...
Când nu fac pe ghidul turistic pentru tinerele americance.
Lillie Rowe.
Ei bine... Sper că vizita dvs. în țara mea este una plăcută, domnișoară Rowe.
Plăcută, dar scurtă. Se apropie un război.
Îmi pare rău, domnișoară Rowe, dar nu mai pot garanta livrarea.
Imperiul otoman ar putea intra în stare de război, oricând.
Bunurile destinate misiunilor americane sunt reținute.
Singura dvs alegere este să vă întoarceți acasă.
Nu am venit de atât de departe ca să mă întorc acum.
Poate există o modalitate prin care puteți obține permisiunea.
Da?
Va trebui să găsiți o escortă militară.
Unchiule, asta e ridicol.
Fata americană te-a cerut după nume. Gândește-o ca o oportunitate.
O oportunitate? Acest spital este în mijlocul pustietății.
Odată ce începe acest război, Rusia va încerca să-și extindă granițele în Anatolia.
Întrebarea este dacă armenii din regiune vor sta cu imperiul
sau se vor alătura rușilor împotriva noastră.
Ah. Deci vrei să fiu spion?
Să fim cinstiți unul cu celălalt.
Numele și farmecul tău te-au dus atât de departe.
Dar acum este timpul să te dovedești util.
În regulă.
Nu știu când mă voi întoarce. Vom vedea.
Locotenent Vela.
Nu vă pot mulțumi suficient pentru ajutor.
De fapt, domnișoară Rowe, eu trebuie să vă mulțumesc.
Aceasta este o mare oportunitate de a lăsa la o parte cariera mea militară
și să vă ajut să trageți cutiile și camionul dvs. ridicol, până la marginea pustietății.
Locotenent Vela.
Îmi pare rău dacă această călătorie interferează cu planurile d-tale grozave,
dar având în vedere că concetățenii d-tale au nevoie disperată de ajutor medical,
ai putea să te gândești la nevoile lor în loc de ale tale.
Nu poți sta aici.
Domnișoară Rowe!
Domnișoară Rowe, Aici sunt niște obiceiuri.
Trebuie să ții cont de ele dacă vrei să mergi mai departe.
Mulțumesc, locotenente, că mi-ai atras...
- Să nu te rătăcești. - Sunt bine.
Este acela Munte Ararat unde a eșuat Noe?
Da. Noi îl numim Agri Dagi.
Agri Dagi.
Noe și Marele Potop. Adam și Eva.
Știi, este, de asemenea, o parte a culturii islamice.
- Într-adevăr? - Aha.
- Adam și Eva? - Aha.
Doar că în povestea islamică, ei nu au fost izgoniți din grădină.
Au fost puși în diferite părți ale lumii,
așa că au trebuit să se caute și să se găsească unul pe celălalt.
Te rog să stai pe aproape.
Trezește-te. Trezește-te.
Orice s-ar întâmpla, nu te arăta.
Ascunde-te.
Aducem provizii medicale pentru spitalului american al Misiunii.
Sunt doar medicamente, bandaje și materiale pentru persoanele în nevoie.
Cizmele tale. Cizmele tale sunt de armată.
Sunt doar cizme.
Aruncă pușca, turcule.
Știu cine ești, soldat. Întrebarea este, te voi omorî?
Sau doar conștiința mea creștină mă va împiedica?
Hei! Să omorâm acest câine turc?
Urcă!
Du-te, du-te!
Să mergem! Să mergem!
Prinde-l!
Nu-l pot controla!
Haide!
Domnișoară Rowe, suntem norocoși.
- Norocoși? - Da.
Am pierdut proviziile medicale. Am pierdut camionul. Camionul fratelui meu.
Ar fi luat oricum aceste lucruri.
- Și, mai e un lucru pe care l-ar fi luat. - Care?
Viețile noastre.
- Poți folosi asta ca pernă. - Mulțumesc.
Poftim.
- Mulțumesc, locotenente. - Scuze pentru locul de dormit.
Sper că vei putea dormi.
Hei!
Cum spui "salut" în turcă?
Karsilama.
Aia este Misiunea?
Nu. Asta este garnizoana unde am fost repartizat.
Spitalul Misiunii este acolo.
Vino.
Ei bine, ai ajuns.
La revedere, domnișoară Rowe.
Sper că ne vom revedea, unul cu altul...
Domnișoară Rowe?
Ce cauți aici?
- Chiar? - Dr. Gresham, este o poveste lungă.
- Ești în regulă? - Sunt... Sunt bine, de fapt.
Și acesta este escorta mea, locotenentul Vela.
- Locotenente, dr. Gresham. - Doctore.
Locotenent. Mulțumesc că ne-ai adus-o în siguranță.
Plăcerea este de partea mea.
Să mergem din soare, nu-i așa?
Mulțumesc, locotenente.
Și ce s-a întâmplat cu tine?
Eu... aduceam proviziile tale medicale
- în camionul fratelui meu, așa cum am promis. - Ai adus camionul?
Din păcate a fost furat în munți de bandiți
împreună cu toate proviziile. Îmi pare foarte rău.
Ești aici. Ești vie. Asta este ceea ce contează. Haide.
Deoarece n-am putut aduce proviziile, eu...
- Aș dori să fac voluntariat. - Vrei să fii asistentă aici?
- Ai nevoie de asistente medicale, nu? - Rău.
- Acesta este Dr Woodruff, fondatorul nostru. - Pot să-l cunosc?
Desigur.
Garrett.
- Ce este? Cine este? - Numele ei este Lillie Rowe.
A venit de la Philadelphia pentru a ne aduce niște bunuri medicale valoroase.
Mi-e teamă că a fost o problemă cu proviziile, dar aș vrea să rămân...
Să rămâi? Nu poți rămâne.
Despre ce vorbește, Gresham?
E asistentă medicală calificată, Garrett.
- Și-a oferit voluntar serviciile. - Nu ne putem permite...
Domnișoară Rowe?
Du-te acasă.
Du-te imediat acasă.
Toți de aici și-au pierdut mințile în afară de mine?
Acesta nu este un loc pentru o femeie.
Îmi cer scuze. Dr Woodruff poate fi un pic obtuz.
- Vrei să vezi secția principală? - Da.
După cum poți vedea, avem 24 de paturi active.
- Doctore. - Două în...
- Doctore. - Scuzați-mă.
Bună.
Cum te numești?
Eu sunt Lillie.
Și tu ești?
Gharian.
Este un nume minunat.
Gharian.
Ce este asta?
A... O pasăre?
Ghanian înseamnă "pasăre"?
Porumbel.
Ghanian, înseamnă "porumbel".
Este malarie?
Malarie?
Dă atenție simptomelor.
Tusea bronșică profundă.
Corp complet acoperit de erupție cutanată, roșiatică, strălucitoare. Hm?
Este tifos.
Nu malarie.
Nici măcar nu poți recunoaște tifosul. Unde ai făcut pregătirea?
Dr Gresham! Doctore!
Nu respiră. Nu respiră.
- Ai grijă de el, Zoya. - Nu respiră.
- Fără respirație. Nicio bătaie a inimii. - Pupilele nu sunt contractate.
Este încă în viață.
Abces pleural superior.
Îi apasă inima și plămânii.
Scalpel.
Tifon.
Forceps.
Tifon.
O să te prind eu, păpușă!
Te-am prins!
Zoya, poți să ai grijă de ea?
Cum s-a întâmplat asta?
Lillie. Lillie.
Ne ocupăm noi de asta.
Soră Rowe, cred că deja îl cunoști pe prietenul nostru, Christapor.
Prieten?
A venit aici să ne vândă acest bun echipament, de care avem neapărat nevoie.
Vrei să fii plătit pentru ceea ce ai furat?
Am dat peste aceste lucruri în munți.
Asta este o minciună. E un hoț, un bandit.
Tânără femeie! Controlează-te. Încercăm să facem afaceri aici.
Echipamente foarte bune.
Dar nu contează. Nu ne înțelegem la preț.
- Prețul meu este foarte rezonabil. - Prețul tău este prea mare.
- Nu voi fi escrocat. - Garrett, lasă-mă pe mine.
Avem nevoie de acest echipament.
Du-o pe domnișoara Rowe înăuntru. Lasă-mă să mă ocup de asta.
Christapor.
Putem face altceva pentru tine?
Sper că nu este o scrisoare de demisie.
Nu, pentru părinții mei.
Credeam că vei fi mulțumită.
Camionul fratelui tău a sosit în cele din urmă.
Nu înțeleg să fac afaceri cu hoții.
În comunitatea armeană, Christapor și oamenii săi, sunt considerați eroi.
Ei apără creștinismul împotriva musulmanilor turci.
Am crezut că ar trebui să fim neutri.
Acest război în Europa...
va diviza Anatolia în două.
Armenii de o parte și turcii de cealaltă.
Va fi sângeros. Mulți oameni vor muri.
Vom avea nevoie de proviziile tale pentru a ajuta pe toată lumea.
Acum înțelegi de ce trebuia să fac asta?
Încep.
Noapte bună.
* Ne urcăm pe scara lui Jacob
* Soldați ai crucii
* Fiecare treaptă duce mai sus, mai sus
* Soldați ai crucii
* Urcăm mai sus, mai sus
* Soldați ai crucii
* Păcătoși, Îl iubiți pe al meu Iisus?
RĂZBOIUL E DECLANȘAT EUROPA A PUS MÂNA PE ARME
Hei!
Părinții mei au murit când eram mic. Nu am fost atașat de nimeni.
Dar ai o familie.
Fratele meu Frank a fost singurul care m-a înțeles cu adevărat.
- Mi-ai spus că a murit. - Tuberculoză.
Îmi pare rău, Lillie.
Se pregătea să fie doctor.
Așa că, atunci când a murit, știam exact ce voiam să fac.
Frank ar fi iubit asta.
Și tu?
- Haide! - Ce este? Nu înțeleg.
A început. Acum se ucid reciproc.
Războiul pe scară largă era violent în Europa.
A devenit cunoscut ca Primul Război Mondial.
"Războiul pentru a pune capăt tuturor războaielor".
Citeam știri despre orori și atrocități
Război în tranșee. Țara nimănui.
Gaz otrăvitor.
Lupte aeriene.
Și deseori bătăliile s-au purtat cu săptămâni sau chiar luni
înainte ca știrile să ajungă la noi.
Deși totul părea atât de departe,
am știut că nu vom scăpa mult timp de atingerea lui sângeroasă.
Pe loc repaus, locotenente.
Cred că ești familiarizat cu domnișoara Rowe.
- Locotenent Vela. - Domnișoară Rowe.
Domnișoara Rowe va duce un pacient într-un sat din apropiere, în două zile.
Și te desemnez ca escortă oficială.
Ar fi o mare onoare să vă însoțesc.
Mă bucur să aud.
Asta-i tot, locotenente. Voi face aranjamentele necesare.
ETER
Gharian!
Ayala.
Ce s-a întâmplat aici?
Au venit bărbați. Mulți bărbați. Cu arme și săbii.
- Au fost îmbrăcați ca el? - Nu. Nu au fost soldați.
- E cineva rănit? - Da.
Prietenul tău, locotenentul Vela, nu este aici să te protejeze.
Este aici pentru a aduna informații despre satele învecinate.
Nu-l putem părăsi pe Ghanian aici.
Nu avem de ales, Lillie.
Copiii sunt tot ce au acum.
E totul în regulă?
E în regulă, dar trebuie să plecăm curând.
Desigur. Trebuie să raportezi superiorilor.
Aveți misiunea voastră, doctore, și eu o am pe mea.
Misiunea mea este să salvez vieți.
Și ce? A mea e să le iau?
Doar pentru că port o uniformă și un pistol, asta mă face un ucigaș?
Da.
Acest lucru nu a fost făcut de armata mea.
Acești oameni sunt sub protecția ta.
Dacă permiți ca astfel de lucruri să se întâmple, atunci le susții cauza.
Ce cauză?
Scoaterea tuturor creștinilor din Anatolia!
- N-aș sprijini niciodată asta. - O faci deja.
Ești un soldat și soldații primesc ordine,
indiferent cât de mulți oameni nevinovați sunt uciși.
Nu știi cine sunt eu.
Știu că oameni ca tine care varsă sângele
pe care bărbați ca mine ar trebui să-l salveze.
Vă rog, amândoi, opriți-vă!
Plecăm.
Acum că ai văzut de aproape,
cum acești oameni trăiesc și mor,
nimeni nu te-ar învinovăți dacă ai vrea să pleci.
- Crezi că vreau să plec? - Nu.
Dar acum înțelegi de ce armenii trebuie să lupte.
De asta ascunzi arme pentru ei? În capelă.
Crezi că este ipocrizie.
Înțeleg că tu crezi că acest lucru este corect.
Tu nu?
Nu sunt sigură.
Lillie.
În scurtul timp cât ai fost aici,
am început să mă întreb.
Poate este un fel de...
Întrerup.
- Ai luat cina? - Nu, cred că nu.
Păi, stai jos. Ți-o aduc eu.
Ar trebui să mănânci ceva, Garrett. Voi face eu vizita de seară.
El este îndrăgostit de tine.
Ar fi greșit?
Nu mi-ar plăcea să-l văd dezamăgit.
Ți-am spus de prima dată când te-am văzut.
Acesta nu este un loc pentru o femeie.
Nu mi-e frică, dr Woodruff.
Nu.
Nu-ți este frică.
Nici ei nu i-a fost.
Nu îți înțeleg interesul...
...pentru medicină, domnișoară Rowe.
Probabil că te alături nobilimii în a ușura suferința umană.
Vrei să cunoști interesul meu?
Este un joc.
Un joc sângeros.
În care punem la bătaie micul nostru creier și abilitățile
împotriva forțelor de distrugere și a bolilor,
și pierdem.
Ne cufundăm în moarte.
Nu mă aștept să înțelegi.
Dar o vei face.
Ciobul de sticlă este aproape.
Își va pierde ochiul dacă nu suntem preciși.
Dr Gresham.
Garrett, lasă-mă să termin eu asta.
Ai dreptate. Este, o...pregătire bună pentru tine.
Ține-i capul.
Dr Woodruff?
Nu atinge aia.
Tifos.
Nu i-am putut salva.
- Înțeleg. - Tu...
Tu... Nu înțelegi.
Vrei să crezi într-un Dumnezeu care este bun și drept.
Doar că nu este.
Este crud, dincolo de orice închipuire.
Să te duc să dormi.
În regulă.
Care era numele soției tale?
Arie-.
Și ai făcut spitalul cu ea?
Da, așa e.
Ar vrea ea, să te pedepsești așa?
- Bun. - Bun.
Cum m-ai găsit?
- A... Te-am văzut din fortăreață. - M-ai urmărit?
Am admirat frumusețea peisajului.
- E o insulă? - Da. Se numește Tamara.
De aici, pare un miraj.
Este o veche biserică acolo. Este frumoasă.
Ca creștin, ai fi binevenită. Cu o escortă oficială, desigur.
Desigur. Să mergem.
Pentru câteva monede, ne-ar putea lăsa să-i împrumutăm barca.
Când sunt pe apă, întotdeauna simt că restul lumii a dispărut.
Este, ca și cum ai fi în interiorul gândurilor lui Dumnezeu.
Este frumos aici.
Mulțumesc. Este pământul meu.
Ești bucuroasă că ai venit?
- Pe insulă? - Nu. Aici.
- Ești foarte curajoasă. - Fugeam.
De ce?
Nu puteam să fiu ceea ce alții ar fi dorit să fiu.
Și tu? Ai vrut mereu să fii soldat?
Ei bine, n-am avut de ales.
Este tradiția familiei.
Zi și tu.
Frumos.
Nu ți-ar plăcea să te eliberezi?
Libertatea este o iluzie. Noi... noi toți intrăm în rolul ce ni s-a dat.
Nu cred asta.
Tu?
Din ce în ce mai puțin, de fiecare dată când te văd.
Cam atâta briză o să avem spre casă.
Nu mă deranjează să plutim o vreme.
Am vrut să te ating din momentul în care ne-am întâlnit.
Dar sunt musulman și tu ești creștină.
Avem în comun atât de puțin.
Au fost Adam și Eva musulmani?
- Sau erau creștini? - Nici una, nici alta.
Dar ei aveau în comun același Dumnezeu.
Cum spui "sărut" în turcă?
"Buse"
Buse, atunci.
Ha! Se pare că avem vânt.
- Am fost îngrijorați de tine. - Vă pot asigura că am fost bine.
Aș vrea un cuvânt cu locotenentul Vela, dacă pot.
Bună ziua, domnișoară Rowe.
Locotenente.
A! Mulțumesc.
Înțelegi că tânăra domnișoară este în grija și sub protecția noastră.
Doar dacă va părăsi orașul, și atunci este în grija mea.
Să fie clar. Religia voastră nu privește cu ochi buni, socializarea cu femei creștine.
Domnișoara Rowe și cu mine suntem prieteni.
Sau asta e ceva, ce religia voastră nu privește cu ochi buni?
- Nu vreau să fie păcălită. - Păcălită?
Știi despre ce vorbesc.
Nu-ți face griji, dr. Gresham. Onoarea ei este intactă.
Ce înseamnă asta?
Este inacceptabil.
Ce este asta?
Vreau ca acest pansament să fie schimbat de două ori pe zi.
Și supraveghează-l îndeaproape pentru semne de febră.
Jude.
Ești supărat.
Bineînțeles că sunt supărat.
Dar nu-ți pot spune ce să faci.
Asta depinde de tine și de conștiința ta.
Noi doi ne cunoaștem.
Împărtășim aceleași vise.
Aceleași credințe.
Am putea să ne facem o viață împreună.
Îmi pare rău, Jude.
Nu a fost o surpriză
când Imperiul Otoman s-a alăturat luptei de partea Germaniei.
Sau când Rusia a declarat război imperiului
și a început o invazie masivă din est.
Satul nostru, Van, se afla chiar în calea armatei ruse.
Pentru unii dintre armenii locali,
rușii erau calea spre eliberare.
Otomanii au luat măsuri pentru a-i elimina pe armenii rebeli.
Și rebelii au ripostat.
Rebelii armeni au preluat centrul orașului
și intenționează să-l păstreze,
până când trupele rusești pot trece frontiera și se vor alătura.
Deci, ordinele tale sunt de a le penetra apărarea și de a le evalua puterea.
Și, colonele Khalil, cum vom face diferența
între rebeli și cetățenii obișnuiți?
Rebelii vor fi cei care vor încerca să te omoare.
Haide. Du-te, du-te!
Du-te, du-te.
Haide!
Și cine este acesta?
Este un pacient.
Mai specific. Turc? Armean?
Un pacient care se recuperează după un traumatism la piciorul stâng.
Dr Woodruff.
Insist ca folosirea acestor paturi să fie destinate armatei otomane.
Steagul acestei misiuni este american, nu otoman.
Prin protocolul internațional, avem dreptul de a administra așa cum considerăm potrivit.
Am construit spitalul pentru a ajuta pe cei care au nevoie cel mai mult de ajutor.
Deci, atunci când vreunul dintre băieții tăi e adus aici
cu un picior lipsă sau cu mațele în mână,
noi vom avea grijă de el.
Scotociți întregul spital, de sus până jos. Vedeți ce ascund.
- N-ai nicio autoritate să faci asta. - Este război, doctore.
Am toată autoritatea.
Hai să intrăm aici.
Asta este scandalos. Nu poți să intri aici.
Locotenente, aceasta este o capelă sfințită.
Te rog.
Nu-i nimic care să te intereseze aici.
Te rog.
Stai.
Duceți-vă și căutați la grajduri.
Mulțumesc.
Lillie.
Trebuie să te văd.
Guvernul meu va auzi despre asta.
Rușii își fac o cale dinspre est și vor fi aici curând.
Să vedem cum te descurci cu ei, dr Woodruff. Sunt sălbatici.
Voi americanii și europenii,
fie că ați venit aici pentru a ajuta sau pentru a lupta sau pentru a face profit,
nu veți fi niciodată nimic altceva, decât insignifianți.
Nu pretindem, că am fi altceva.
Când țările voastre erau încă mlaștină și păduri,
cultura noastră strălucea deja în ținuturile noastre, de mii de ani.
Și când nu veți fi altceva decât istorie,
prăbușiți în întuneric, ca Roma, ca Grecia,
noi vom fi încă aici.
- Bună. - Bună.
Lillie, nu știu cât de mult timp avem. Trebuie să plec în curând într-o misiune.
Ești sigură?
M-ai așteptat pe mine?
Da.
Lillie.
Ai fost cu el.
Oh, Lillie?
Da?
Îmi pare foarte rău.
Invazia rusă a venit peste noi.
Unii rebelii armeni s-au alăturat forțelor rusești, pentru a lupta împotriva armatei otomane
și s-a dezlănțuit iadul.
Lângă noi, bărbații armeni au fost luați de la casele lor
și incorporați pentru a servi în armata otomană,
în timp ce începea procesul de strângere a femeilor armene, a copiilor și a persoanelor în vârstă.
Ismail a fost trimis în ceea ce părea o misiune sinucigașă
să distrugă armele dintr-un arsenal pe care rușii l-au capturat
și-l păzeau foarte tare.
Eu sunt ghidul tău.
Tu? Unde sunt toți ceilalți?
Ceilalți erau lași. Au fugit când au venit rușii.
- Cum te numești? - Mă numesc Ahmed, locotenente.
Bine, Ahmed.
Când au capturat rușii arsenalul?
Acum trei zile, locotenente.
Trebuie să știu unde sunt păstrate munițiile.
Aia este ușa locului unde păstrează armele.
- Întoarce-te. - Vreau să te ajut.
Ești prea tânăr. Așteaptă cu caii.
- Du-te! - Unde?
N-am unde să mă duc.
Du-te la spitalul de la Misiune
și spune-i asistentei americane, că locotenentul Vela te-a trimis.
Pleacă!
O poți duce aici în spate, te rog. Mulțumesc.
Lillie, turcii au abandonat garnizoana și au părăsit orașul.
Vin soldații ruși.
Dar nu l-ai văzut?
Nu l-ai văzut murind?
Trebuie să-l găsesc.
- Nu poți pleca. Vei fi ucisă. - Trebuie să-l găsesc.
Lillie, te duci acolo să găsești un om mort.
Nu este mort.
Ia ăsta.
Mulțumesc, dr Woodruff.
Sper că nu vei avea nevoie de el.
Dumnezeu să te binecuvânteze.
Văd mai mult în fiecare zi.
Satele distruse.
Cum războiul distruge vieți.
Frații se luptă unul cu celălalt.
Sătenii își părăsesc casele,
fără să știe unde să meargă.
Toată lumea fugind de război.
Legați doar de o durere comună.
Lillie.
Ismail.
Lill...
Uite. Ia puțină apă.
A... Mulțumesc.
- O să am grijă de tine. - Sunt în regulă. Sunt în regulă.
Așteaptă.
- Oprește! - Ce este?
Oprește mașina!
- O, Doamne. - Du-ne acolo.
Cine este responsabil aici?
Zi?
Eu sunt.
Eu sunt superiorul tău. Salută-mă!
- Ce faci? - Sunt doar armeni.
Eu sunt locotenentul Ismail Vela, și acești oameni vin cu mine.
Pentru ce motiv?
Din ordinul colonelului Khalil, pentru interogatoriu.
- Și copiii? - Da. Toți.
- Îmi asum întreaga responsabilitate. - Nu.
- Ce? - Nu.
Sunt ai noștri.
Aceasta nu este o cerere.
Îți ordon să eliberezi acești oameni.
Eliberați-i!
Mergi.
Haide. Du-te, du-te!
Mergi!
Lillie! Lillie!
- Lillie! - Taci, taci!
Ia-o. Mergi!
- Urcă în camion! - Stai, locotenente!
Când a emis colonelul Khalil acest ordin?
În această dimineață.
Colonelul Khalil a fost ucis aseară.
Nu încercați să ne opriți.
Mergi!
Totul este în regulă.
Sunt două gloanțe. Vătămări interne.
Îți dai seama de situația în care ne-ai pus, aducându-l aici?
- Nu-i vei refuza ajutorul. - Ți-am spus.
Acest spital nu refuză pe nimeni.
Tifon.
Rușii! Rușii!
- L-am scos. - Tifon.
Tifon.
Acesta este un spital!
Dacă aveți răniți, sunt bineveniți!
Vom avea grijă de cei răniți.
Dar oamenii voștri, cu armele, trebuie să plece.
- Ce faci, Ismail? - Nu, nu, nu veni.
Dacă mă vor găsi rușii vă vor ucide pe toți.
Armata mea se află pe cealaltă parte a lacului.
Dacă ajung acolo...
În regulă. În regulă.
Cazaci.
Oprește.
- Nu mai vâsli. - Nu.
Uite, Ismail. Nu vezi?
Suntem aproape acolo unde vei fi în siguranță.
Stai. Nu mai vâsli.
Dar suntem atât de aproape.
Suntem atât de aproape.
Te rog, doar stai cu mine.
Sunt aici. Sunt aici.
Sunt aici cu tine.
Sunt cu tine.
Uite, Ismail.
În gândurile lui Dumnezeu.
Da.
Îmi amintesc.
Și nu voi uita niciodată.
Lillie...
Nu-ți fie frică.
Ismail?
Ismail.
Când am venit aici, aveam o misiune.
Voiam să conteze.
A luat atât de mult din mine.
Nu știu dacă voi înceta vreodată să mă gândesc la el.
Dar acum,
înțeleg mai mult decât oricând de ce trebuie să continui.
Sunt unul dintre ei acum.
Și, ca și ei, încă cred într-un Dumnezeu bun și drept.
Și știu că pacea se va întoarce într-o zi.
tradus și adaptat: indarosa sub-0011, 26.07.'17 - PREMIERA subs.ro
Trebuie să vedeți și "The Promise (2016)"
ce înfățișează evenimente din aceeași perioadă.